![Show Menu](styles/mobile-menu.png)
![Page Background](./../common/page-substrates/page0025.jpg)
מויות עלומות, אתרים עם
מטען תרבותי והיסטורי,
תחושת חרדה קיומית וסיפור
עלילה דרמטי חוצה יבשות
שהתחולל לפני כשבעים
שנה - את כל אלה גילה ד"ר
רוני אלפנדרי, 25, תושב כרכור, באסופת
מכתבים שנצררה בקופסאות ישנות בעליות
גג נשכחות. המכתבים חשפו בפניו את סיפור
חייהם המרתק של בני משפחת סביו, שחיו
בסלוניקי, בפריז ובתל אביב בשנות השלושים
והארבעים של המאה הקודמת. המכתבים
גם פתחו חרך הצצה צר לפן האנושי של
ההתרחשויות שהתרגשו על מרבית יהודי יוון
בשנות מלחמת העולם השנייה.
ד"ר אלפנדרי, מרצה בבית הספר לעבודה
סוציאלית בבר-אילן ופסיכותרפיסט המטפל
באנשים המתמודדים בין היתר עם זיכרון
השואה, בחר לעשות באוצר הכתוב שמצא
שימוש למען הכלל. המכתבים האישיים האלו
משמשים לו כבסיס למחקר חדש העוסק
בחליפות מכתבים, ביחסי משפחה כפי שהם
מתגלמים במכתבים וההשפעה הרגשית שיש
לגילוי טראומות משפחתיות מהעבר על בני
המשפחה בהווה.
שלוש קופסאות מכתבים
החיבור בין האישי-משפחתי ובין העיסוק
האקדמי מתחיל בסיפור עלייה נושן: "סבתי,
ריטה כהן פארנטי, עלתה לפלשתינה
מסלוניקי ב-4391, עם בעלה ועם בתה בת
השנתיים אסתר, לימים אמי. במשך שבע
25
המגזין של אוניברסיטת בר-אילן
בר-שיח
המכתבים פתחו חרך
הצצה צר לפן האנושי של
ההתרחשויות שהתרגשו
על מרבית יהודי יוון
בשנות מלחמת העולם
השנייה
סבתו של ד"ר אלפנדרי, ריטה (משמאל), ואמה ראשל
חליפת מכתבים החושפת את סיפור
חייהם של בני משפחה אחת בשלוש
מדינות בתקופת מלחמת העולם
השנייה, הפכה לחוויה מכוננת בחייו
של ד"ר רוני אלפנדרי. כיום הוא
רותם את החוויה האישית לטובת
הכלל, במסגרת מחקר חדש העוסק
בהשפעת הטראומה על ההווה
שולה פרומר
סיפורים
מהקופסה
ד